Zdravo, Adri.
Nije lako.
Nemam dovoljno snage da ti to kažem u lice.
Možda je to zato da bi izbegli beskorisnu svadju.
Odlazim.
Mnogo te volim...
...ali ovako se dalje ne može.
Molim te, nemoj da me tražiš, i nemoj da me mrziš.
DRUGA STRANA MESECA
Obradio Donato Di Bergamo
Dobro veče.
Želite?
Viski s ledom, moliću.
Odmah.
Ne svidja mi se kad vidim muškarce da plaču.
Kad muškarac plače to je zato što se oseća krivim.
Ne baš uvek.
Izvinite.
Zatvaramo.
Izvolite.
U redu ste?
Pa ne baš.
Šta je bilo, drugar?
Šta radiš?
Pusti ga, vidiš da je pijan. Idemo.
Udario me je! Zar nisi videla?
- Idemo, zaboravi. - Naravno, naravno.
Šta je bilo?
Zašto su te tukli?
Ništa nije bilo.
Polako.
Boli?
Ne, nije ništa.
Ne možeš ovakav da voziš.
Pozvaću taksi. Gde stanuješ?
Gde stanujem?
- Ne. - Šta to radiš?
Dirigujem.
Koji je tempo?
Ne smanjuj, dirigujem.
Alegro.
Nemoj da padneš.
Jedna, dve, dve i po.
Tri, četri. Dobro.
- Pazi. - Gde je kauč?
Polako.
Dobar dan.
Gde sam ovo?
Kod mene.
Moram da idem.
Adrian, je li tako? Ja sam Fabijana.
- Kako to da mi znaš ime? - Ti si rekao.
Šta je to bili noćas? Zašto si se potukao?
Moram zaista da idem.
Hvala.
To je sve za danas.
Viski s ledom.
Došao sam da se izvinim.
Jutros sam ispao pravi debil.
Da, tačno.
Hteo sam i da ti se zahvalim što si mi pomogla.
Nije bilo neophodno.
To bi svako uradio. - Ne bi, nije tačno.
Izvini?
Da li bi sela malo sa mnom?
Ne, ne smem, moram da radim.
Sigurno. Onda da predložim nešto.
Šta?
Oho, neverovatno.
Rasporedjeni su od najnižih do najviših tonova.
Napred su žičani instrumenti, violine, viole, violončela, kontrabasovi.
Onda idu duvački instrumenti, trumbe i na kraju udarački.
I to je sve.
Ovo je posebno mesto. Hvala ti što si me doveo.
Ma nije ništa.
- Svidja mi se da te ovako gledam. - Ovako kako?
Smirenog, srećnog, na mestu.
Sigurna sam da si oženjen ili imaš devojku.
Ni jedno ni drugo.
Dopada mi se ovo ogledalo.
Fabijana.
Zdravo.
- Dugo si na nogama? - Ne.
Hoćeš da doručkuješ?
Idemo.
Ova je kuća ogromna.
Zašto ne živiš u gradu?
Mirnije je. Bolje se koncentrišem.
Priroda je izvor inspiracija.
Jeste, ali to je samo lepa strana.
Volim i ono iza, ono sakriveno, razumeš?
- Kad krećeš na posao? - Ne radim danas.
Ne? A ja da.
Provedi opet ovu noć ovde.
Doći ću kasnije po tebe.
Dobro.
Važi.
- Dobar dan, maestro. - Dobar dan.
Maestro.
Pretpostavljam da nema vesti od gospodjice Belen Ečevarija.
- Ne znam ništa. - Imate društvo?
Nešto smo prekinuli?
Udjite.
Dozvolite.
Drago nam je, gospodjice.
Francisko Žoze Buitrago, okružno javno tužilaštvo.
Fabijana Kaisedo.
- Bernardo Ramirez, moj kompanjon. - Čast mi je.
Vaša devojka nije napustila zemlju.
Proverili smo u imigracionom ofisu.
Hteli bi da proverimo kuću. - Da li je neophodno?
Apsolutno, maestro. Nikad se ne zna.
- Kako se zovete? - Fabijana Kaisedo.
Fabijana. Ako dopuštate.
Prelep.
Lepo. Veoma lepo.
Čestitam, imate baš lepu kuću.
- Hvala vam. - Vaša je, je li tako?
Unajamljena.
- Otkada živite u njoj? - Skoro dva meseca.
Da li je gospodjica Ečeverija ostavila nešto?
Neku sitnicu u kupatilu, četkicu za zube.
I instrumente za rad. To je njen studio.
Hej, šta je sad ovo?
Nije nestala. Ostavila me je zbog drugog.
- Policija istražuje. - To je uobičajeno.
Ne znaju ništa.
Prijatelji ili familija su joj u Španiji?
Uporno sam pokušavao da ih kontaktiram. Nisu se javljali.
A i ne želim nikoga da prepadnem.
Nisi zabrinut?
Naravno, ali znam da joj je dobro.
Ne misliš li da možda nije živa?
Ne.
- A ako je kidnapovana? - Molim te.
Misle da sam je zakopao u vrtu?
Šta radiš?
Hajde, kasno je.
- Dolazim odmah. - Čekam te.
- Fabijana. - Adriane, nemoj da me plašiš.
Šta je sada, šta nije u redu?
Ne volim kad nestane struja u ovoj kući.
Dešava se kada pada kiša. Sve je u redu.
Dobro si?
Dodji.
Vidiš? Vratilo se samo. Ne plaši se.
Tako si čista.
Čekala sam te.
Voda mi je baš prijala.
- O, stvarno? - Da.
Možeš li da izbaciš psa, molim te?
Hanse, izlazi.
Fabijana, ne misliš li da je malo preuranjeno...
...što ovaj momak izlazi sa tobom odmah nakon nestanka devojke?
Ne, ne mislim.
Da sam na tvom mestu ne bih baš bio spokojan.
- Zašto? - On je osumnjičen.
Što ne znači i da je kriv.
Uostalom, ona je njega napustila.
Nismo u to baš sasvim sigurni.
Ljubomoran si?
Na kraju si našla šta si htela, momka koji ima lovu.
Bolje nego pandur sa mizernom platom.
Možda si u pravu.
Tito.
Upravnik. Sećaš se?
Želeo bih da te upoznam sa Fabijanom.
- Zdravo, drago mi je. - O, već sam vas video.
Bio sam upravo iza vas na koncertu. Roberto Penja, drago mi je.
Fabijana Kaisedo. Drago mi je.
Tito je zadužen da sve ide kako valja.
On je super šef.
Naprotiv, Adrijane, znaš da smo imali sreću...
i da imamo privilegiju da si sa nama.
Orketar i ja nećemo da te zaboravimo.
Nedostajaćeš mi kada uskoro budem otišao.
Takav je život.
Hanse.
Izlazi. Izlazi odavde!
Ko je?
Adrijane?
Ko je?
Još boli? Ovde.
Za pola sata više neće da te boli.
Sve u redu?
Neću da sama ostanem u ovoj kući. Ako mi se nešto desi?
Nije se desilo ništa.
Svetlo je nestalo zbog kiše, pas te je uplašio. Samo to.
Nije? Šta se je desilo?
Mislim da je bio duh.
- Fabijana.... - Ne smej se, ozbiljno govorim.
Kakav duh? Gde je?
Tu je. Slušaj. Slušaj.
Tačno...
- Čuješ? - Neki čudan zvuk.
Čuješ?
Možda je vetar pa se čuje kroz cevi.
Nije?
Duše, slušaj me dobro...
...ako budeš maltretirao Fabijanu, ja ću da ti pokažem, u redu?
Mislim da je razumeo.
Ne, nešto se dogadja.
Ne brini.
Idemo da spavamo. Staviću ti led na glavu.
Hvala.
Halo.
Da, ja sam.
Šta?
Da, stižem za pola sata.
Šta to nije u redu?
Šta se desilo?
Kancelarija tužioca.
Rekli su da su našli telo koje bi moglo da je Belenino.
Traže da ga identifikujem.
Imamo telo neke mlade devojke sa karakteristikama sličnim...
..gospodjici Belen Ečevarija, i želeli bi da nam pomognete u identifikaciji.
- Dobro. - Podjite za mnom.
Gospodine Salamanka.
Lice je neprepoznatljivo zbog vatre.
Bilo je nemoguće da se identifikuje.
Nije Belen.
- Sigurni ste, maestro? - Apsolutno.
Žao mi je.
- Zdravo. - Sa kim si razgovarala? Šta se napolju desilo?
- Nisakim. Tražila sam neku knjigu.
Kako je bilo?
Da li je ona? - Nije.
Belen više nije u mom životu.
U redu?
Volim te.
Hoćeš da me slediš?
Čemu dugujem tu čast? Ti kuvaš.
Kuvam često.
Moram nešto da ti ispričam.
Lepo ili ružno?
Lepo.
Sećaš se da sam bio kandidat za dirigenta u Bogoti?
- Da. - Zvali su me danas.
Mene su izabrali.
Stvarno?
- Adri, ozbiljno? - Da.
Čestitam, dušo!
Fantastično.
Baš me raduje, zaista.
Krećem za petnaest dana.
Za petnaest dana?
Na koje vreme? - Godinu dana.
Godinu dana?
Dobro, posle...
Ne znam. - Hoćeš sa mnom?
Šta, u Bogotu?
Hoćeš da za petnaest dana sa tobom odem u Bogotu na godinu dana?
A moj posao, na primer?
Podji a posle ćemo da vidimo.
U redu.
Ako podjem obećaj da ćeš o meni da vodiš računa.
Da lli to znači da? - Da.
Šta?
I nećeš da me ostavljaš samu?
I da ćeš da budeš sa mnom?
Neću samu da te ostavljam čak nu na sekundu.
Adrijan je bio neverovatan.
Malo je dirigenata tako talentovanih njegovih godina.
Nisam pogrešio što sam ga uzeo.
Niste, dobro ste uradiili.
- A ni vi. - Dobro, naš je.
- Srećno, Tito. - Srećno i vama.
Hvala.
Da.
- Zdravo. - Zdravo, Belen.
Kako si? Tražila sam te.
Pozdravljao sam se sa Veronikom. Sećaš je se?
- Naravno. Kako si? - Kako si?
Odlično.
- Da li ti se koncert dopao? - Veoma. Bili ste odlični.
- Idemo. - Da.
- Ćao. - Ćao.
Nisam znala da je gospodin tako dobar dirigent.
Izvinite, gospodjice, pokušavate da me zavedete?
Pa ne negiram. Malo, da.
- Sa mnom si? - A sa kim drugim?
- Ne znam. - Kako ne znaš?
Šalim se, budalice.
Znam da samo mene gledaš.
Ovu je kuću uradio jedan zanimljiv italijanski arhitekta...
...veoma poznat.
- O, molim vas. - Ovo je moj pas, Hans.
Dobar pas, jelda, Hanse?
Zdravo, Hanse. Strašan si.
Izgleda da mu se svidjate.
Obožavam pse.
Napravljeno je nekoliko izmena.
Zabavila sam se vrtom. Botanika mi je hobi.
- Da li vam je i muž Nemac? - Bio je.
U Kolumbiju je došao zbog posla a ja, zaljubljena, za njim.
Da nazdravimo.
Imate klavir.
Ne bilo kakav, nemački, kvalitetan.
- Mogu? - Izvolite.
- Svirate? - Ni jednu jedinu notu.
Moj dečko svira. Diriguje filharmonijom.
O, je li? Baš divno.
Kao i vi, pošla sam za njim u Kolumbiju.
To je ljubav.
Neko vreme živim u malom stanu u gradu.
Ovde sam samo za vikend.
Ovde imamo kupatilo.
Vraćam se u Berlin za mesec dana. Osećam nešto čudno.
Ako vam se kuća svidja, možete da dodjete kad želite.
Ima samo jedan problem. - Kakav?
Ko ovde bude živeo, mora da brine o mom psu, Hansu.
Nema problema. Rekla sam vam da volim pse.
Fantastično.
Adrijane.
Zbog čega je sto tu?
Stvarno ne razumem. - Lepo je mesto.
Hanse, dole.
Gledajući uzorke...
...više mi se dopada ovaj, po sastavu a i boji.
Hoću reći napraviću jedne sa gumenim uloškom kao ova...
...i još jedne sa drvenom štiklom.
Izvinite trenutak.
Zdravo, Ema. Dobro.
Da, sa mnom je, i lepo se ponaša.
O, odlično. Hans će baš da bude srećan da vas vidi.
U redu, onda vidimo se sutra.
- Koja je ova beštija. - To je Hans.
Zar nije opasno da slobodno šeta?
Nije, ovde obožavamo pse, a psi vole muziku.
Zdravo Belen.
Izvini, prekinula sam te? Još probaš?
- Ne, razgovarao sam sa Veronikom. - Zdravo, Belen.
Odlično, onda.
Popij viski, uradi probu... Vidimo se u kolima.
Idem.
Gospodjice Veronika, izgleda da ste zaboravili violinu.
Maestro.
- Nismo ništa radili. - I ne kažem ja ništa.
Zar ne treba da mi pričaš o putu?
Belen?
Da li u svojoj kancelariji okupljaš sve muzičare ili samo violinistkinju?
Zar ne smem da razgovaram sa muzičarima?
Naravno, ali razgovarati i flertovati nije isto.
- Preteruješ. - A, preterujem?
Da.
Već sam te videla sa njom.
- Kada? - Ma zaboravi.
Radi šta hoćeš. Tvoja stvar ako sve šalješ dovraga.
Nemoj da te začudi ako se jednog dana probudiš i ne zatekneš me.
Izvini.
- Kako idu novi projekti? - Dobro.
Poslala si skice u Španiju?
Da, prošle nedelje. Bili su veoma zadovoljni.
Koža je u redu?
- Dobrog je kvaliteta. - Fantastično.
Idem.
Adrijane?
Šta je bilo?
Šta to ti imaš sa tom violinistkinjom Veronikom?
Jebo te, Belen.
Nemam sa njom ništa.
Zašto se onda zivkate i šaljete poruke?
Kontrolisala si mi telefon?
Odgovori mi.
Malo sam flertovao sa njom, to je sve.
Ništa se nije desilo.
Ne bih uradio ništa što bi moglo da te povredi.
Pa što onda flertuješ sa njom?
- Svi mi flertujemo. - Ne...
...ne flertujemo svi.
Volim te i sa tobom sam.
Nema ničeg drugog.
Šta da uradim da te uverim? Da ubijem Veroniku?
U redu, ubi je.
- Ne mogu to. - U redu.
Kreni. Zakasnićeš.
Dobro mi je. Moram da budem sama, to je sve.
Ostavila sam svoj život u Španiji da bih došla ovde sa njim...
...i ne znam da li je to bila ispravna odluka.
Moj je muž bio puno zaokupljen svojim poslom.
Uvek je prvi dolazio.
Ali bez mene nije mogao da živi.
Čime se vaš muž bavio?
Bio je inženjer.
Imao je blistav um. Tako me je i osvojio.
Možete da verujete?
Ponekad se pitam...
...šta bi bilo ako mi se nešto desi...
...ako umrem, ili slično.
Kako bi Adrijan na to reagovao?
Zašto ga ne stavite na probu?
Na probu?
Dajte mu malu lekciju.
Ljubav mora da bude apsolutna, zar ne?
Umete da čuvate tajnu?
Dodjite.
Moj se je muž bojao da će da ga kidnapuju...
...kao što se nekima i dešavalo u Južnoj Americi.
Napravio je ovu sobu. Bio je time opsednut.
Govorio da je to soba u kojoj čovek može na miru da umre.
I tako je i bilo.
Udjite.
Ojačano staklo, lažno ogledalo.
Potpuno zvučno izolovana, hermetički zatvorena.
Ovo je generator za svetlo.
Pogledajte.
Vidite?
Na ovom zvučniku može da se čuje šta sa napolju dogadja.
Ludo.
A ovde?
Čudno.
Nisam ovde ulazila odavno.
Hvala vam što ste mi otkrili ovu tajnu.
Sada je zajednička.
- Dovidjenja. - Srećno, vodite računa.
- Javljam se kad stignem u Berlin. - Dobro.
- Srećno. - Hvala.
Srećan put.
I hvala na svemu, Ema.
Nema na čemu. Vodite računa!
Zdravo, Adrijene.
Odlazim jer sam srela jednu osobu...
...u teretani koja me uzbudjuje.
Zdravo, Adrijane.
Slušaj, odlazim u Španiju, a znaš zašto?
Jer mi je svega dosta, jebo te!
Zdravo Adri.
Nije lako.
Nemam dovoljno snage da ti to kažem u lice.
Možda je to zato da bi izbegli beskorisnu svadju.
Odlazim.
Mnogo te volim...
...ali ovako se dalje ne može.
Mislim da je to najbolje za oboje.
Molim te nemoj da me tražiš, i nemoj da me mrziš.
VIDEO ZA ADRIJANA
Zdravo, Adri.
Nije lako.
Nemam dovoljno snage da ti to koažem u lice.
Belen, upravo sam video poruku.
Ne shvatam.
Ne znam šta se zbiva.
Zovi me kad budeš mogla, u redu?
Adrijane! Adri, ovde sam! Ovde sam! Adri!
Adrijane! Adrijane!
Ne, ne odlazi, Adri!
U materinu!
Hajde.
Jebo te!
Adrijane! Adrijane!
Izvini. Izvini, Adri.
Mnogo mi je žao.
Volim te.
Adri.
Pomozi mi.
...ali ovako se dalje ne može.
Mislim da je to najbolje za oboje.
Molim te nemoj da me tražiš, i nemoj da me mrziš.
- Sumnajte na nekog, maestro? - Šta znači to "sumanjate na nekog"?
Ona je veoma lepa žena.
Mogao bi da bude neki obožavalac, prijatelj, ljubavnik.
Ne. Jedva da nekoga ovde i poznajemo.
Često je bila sama. Sumnjam u to.
Poslednji put ste je videli osmog avgusta?
Da.
Gospodine Penja?
Video sam je prethodnog dana. Bila je ovde.
Da li je rekla nešto što bi moglo da nam pomogne?
Zašto mu nisi rekao, Adrijane?
- Svadjali smo se. Ništa bitno. - U ovom je trenutku sve bitno, maestro.
Običan izliv ljutnje kod parova, samo to.
Belen je iznenadila Adrijana...
...sa jednim članom orkestra.
Nije tu bilo ničega, samo su popili piće...
...ali je Belen bila ljuta.
Nije to važno. Važno je da otkrijemo gde je.
- To treba da otkrijemo. - Ostaje nam samo da čekamo.
Mogla bi da se vrati.
Maestro, nemamo dokaze o otmici ili nasilnom odvodjenju.
Otićićemo u imigraciono i proverimo da nije napustila zemlju.
Potražićemo po kući neki eventualni trag koji bi nam pomogao da je nadjemo.
Znači, mislite da se nije desilo ništa ružno?
Ovi su slučajevi češći nego što možete i da pomislite.
I u ovoj zemlji.
- Srećno. - Šta?
Adri.
Šta znači to "srećno"?
Adri.
Šta znači to "srećno", Adrijane?
Ne možeš da kažeš! Gore i ne bi moglo da bude!
Adrijane!
Adrijane, pogledaj talasčiće!
Adri, pogledaj ih!
Adri, ne. Adrijane!
Adri!
U trista djavola!
Šta sad nije u redu?
Hajde.
Ne čini mi to, molim te.
Dopada mi se ovo ogledalo.
Ne, molim te, ne.
Adri, molim te, ne čini to!
Prestani, molim te, dosta!
Dosta!
Dosta! Ućuti!
A odakle ti jebo te izlaziš?
To je moja četkica za zube.
Droco jedna.
Droco!
Upomoć!
Upomoć! Ovamo! Upomoć!
O, ispekla sam te.
Baš šteta, jelda? Žao mi je, ali morala sam.
Shvataš, jelda, Fabijana?
Fabijana!
Fabijana, možeš li da me čuješ?
Hanse.
Napolje! Gubi se odavde!
Jebi ga.
Zabavljaš se, a?
Koliko ti je godina? Pet?
Šta radiš?
Ključ. Fabijana.
Otvori vrata. Našla si ključ, Fabijana.
U redu, sada razmisli. Fabijana, saslušaj me.
Dobro, Fabijana. Slušaj. Poslušaj me. Razmisli.
Šta je sad? Šta to radiš?
Ne čini to! nije to ogrlica! Saslušaj me!
Zašto u ovoj govnjivoj kući nestaje svetlo?
Fabijana, ne. Ključ, Fabijana!
Da mi ga daš?
Hvala.
Da. Da, ja sam.
Šta?
Šta nije u redu?
Kažu da su našli neko telo koje bi moglo da je Belenino.
Ne raduj se, kurvo, nisam mrtva.
Dobro, nisi baš toliko glupa kako sam mislila.
Opet.
Stani.
Dobro, Fabijana. Fabijana, ne!
Nemoj da staneš! Fabijana, vrati se!
Tako, hajde!
Hajde, hajde!
Opet.
Stani.
Ima li nekog ovde?
Da!
Sa mnom razgovaraš?
- Dobro, Fabijana. - Adrijane, ti si?
Ne zezaj se sa mnom.
Hajde! Hajde!
- Tata? - Ne.
Bože, Fabijana, razmišljaj!
- Belen? - Da!
Napred, Fabijana!
- Mrtva si? - Nadala si se. Hajde napred.
Živa si?
Zatvorena si?
Da!
Adrijan te zatvorio?
Nije. Napred, Fabijana, pitaj dalje.
Idi dalje.
Iza ogledala?
Da!
Bravo, Fabijana, bravo.
Ne, vrati se...
Drugo ogledalo je ulaz?
Da!
Bravo, Fabijana.
Dalje.
Orman, Fabijana.
Fabijana, orman. Kako, jebo te, da ti kažem?
Orman, Fabijana. Orman!
Veoma dobro, Fabijana.
Da.
Fabijana, šta to sad radiš?
Fabijana!
Zašto ne otvoriš vrata, Fabijana?
Šta, jebo te, radiš? Otvori mi!
Izvini.
- Zdravo. - Sa kim si razgovarala? Šta se ovde dešava?
- Nisakim. Tražila sam knjigu.
Kako je bilo? Ona je?
- Gaduro jedna! - Nije.
Gadura.
Fabijana, droco jedna! Otvori vrata!
Fabijana, Fabijana, gaduro...
...ne možeš da me ostaviš ovde!
Fabijana, otvori vrata!
Ne možeš ovde da me ostaviš!
Otvori! Otvori vrata!
Adrijane.
Šta radiš?
Ne mogu da spavam.
Dobro ti je?
Idi lezi. Dolazim odmah.
Budi miran, Hanse.
Miran, dosta, dosta!
Dosta, dosta, miran!
Maestro Salamanka.
- Ramirez. - Sve u redu?
Dobro.
Dužnost mi je da vam saopštim kao sudski zvaničnik...
...da je gospodjica Belen Ečeverija odsada moj slučaj.
Oficir Buitrago me je jutros zvao da mi saopšti.
Nadam se da možete brzo da je nadjete.
- Učinićemo sve što možemo. - Puno vam hvala.
Treba vam nešto?
Čujte, maestro, obratite pažnju na to šta radite.
Šta nije u redu?
Nije me mnogo briga za vašu devojku.
Ali ako se Fabijani nešto desi, ubiću vas.
- Sve u redu? - Jeste, hvala.
- Zdravo. - Zdravo.
- Hoćeš da mi daš jednu? - Ti ne pušiš.
Šta ćeš da mi kažeš o onom Špancu?
- Kako to misliš? - Kako ide sa njim?
Dobro.
Znači ideš sa njim u Španiju?
- Videćemo šta će da bude. - A devojka?
Ne znam.
Bolje da se ne vraćaš.
Belen.
Belen, jesi dobro?
DOBRO TI JE?
Šta je bilo?
Zdravo.
Zašto si sve pomerila?
Htela sam da te iznenadim. Kupatilo je u redu.
- O, je li? - Da.
A i pogled odavde je lepši.
Ne svidja ti se?
Ne, ali trebalo je prvo da me pitaš.
Mislila sam da će da ti se dopadne.
U redu.
- Adrijan nije ovde. - Nije? A gde je?
Na poslu.
To ti misliš.
Vodi računa, Fabijana.
Veronika.
Zdravo.
Slušaj.
Mnogo mi se svidjaš.
Volim da sa tobom izlazim, ali ta što mi radimo...
ne može da dalje.
Okej.
Gospodo, krenimo u "Do".
Melodiju vode duvački. Bubnjevi, u redu?
Viole, i basovi i violinčela, naglasak na tercinama.
Spremni?
Krećemo.
Jedan i dva i...
Belen.
Belen. Belen.
Ovo je poruka za gospodjicu Belen Ečeverija.
Obaveštavam vas da je Ema Engel umrla u Berlinu.
Porodica ovde u Nemačkoj bi da proda kuću, zato bih voleo da vi...